Kald mig Hi.
Jeg mødte Ed første gang i fængslet i Arizona.
- Husk profilen! - Se til højre.
Dan dag glemmer jeg aldrig.
- Hedder en godte som dig Ed? - Forkortelse af Edwina. Til højre!
Du er en blomst... en ørkenblomst.
Sig, om de bli'r go'e.
Fængselslivet ligger i lidt for faste rammer.
Men der hersker en kammeratskabsånd -
- som man ellers kun ser hos soldater eller sportsfolk.
Nu og da talte vi med en psykolog -
- der skulle finde ud af, hvorfor vi var, som vi var.
Hvorfor bruger du ordet 'indespærret'?
Hvorfor føler du dig "indespærret" i en mands krop?
Nogle gange får jeg menstruationssmerter.
- Har De lært noget, Hi? - Det kan De tro!
- Nu lyver De vel ikke? - Nej da.
Jeg prøvede at holde mig i skindet-
- men det var ikke let med den nar Reagan som præsident.
De siger, han er go'nok. Måske er hans rådgivere forvirrede.
Se til højre.
- Hvad er der los, Ed? - Min forlovede er skredet.
Han var stukket af med en kosmetolog-elev.
- Den sjover! - Husk, han har ret til at ringe!
Jeg synes, han er et stort fjols.
Fortæl ham, at det har H.I. McDunnough sagt.
Vil han mig noget-
- sidder jeg i statsfængslet. Tempe, Arizona. Jeg venter!
Jeg venter.
Jeg var ikke ligefrem vild med at være tilbage.
Men de kendte lyde og ansigter fik mig til at føle mig hjemme.
De fleste mænd på din alder er ved at stifte familie nu.
Det her ville de ikke byde sig selv. Nogen kommentarer?
- Karrieren er vigtigere end familie. - Det syn's vi.
Jeg spekulerede over det, dr. Schwarz havde sagt.
Men det er svært at tænke i fængslet.
Da kødet slap op, åd vi mel.
Da det slap op, åd vi kakerlakker. Da vi løb tør for dem, åd vi sand.
- Hvaffor noget? - Sand!
De har nu afsonet Deres straf. Da De aldrig har skudt med skarpt-
- er vi nødt til at løslade Dem.
- Men vi har altid plads til Dem. - Jeg ville ikke gøre nogen fortræd.
- Det respekterer vi. - Denne opførsel gavner Dem ikke.
- Det ved jeg godt. - Godt.
Jeg ved ikke, om fængsling ska' være rehabilitering eller hævn.
Men jeg hælder nu mest til hævn. Det giver da mening.
Frem med tatoveringen. Se til højre.
Kender du den med salatfadet, der kolliderede med cementblanderen?
- 12 forhærdede forbrydere flygtede. - Den har jeg hørt.
- Har du en ny fyr? - Nej.
Bare rolig, jeg har betalt for den.
Man kan komme til at savne noget, man har været væk fra.
Husk den plet.
Jeg tænkte mere og mere på Ed og følte nu fængslets ulidelighed.
Så kom mor de levende kakerlakker i en gryde med kogende vand.
En dag ville jeg selv lave det. Jeg smed dem i gryden -
- men uden vand. Det var som at lave popcorn.
Cellen er et ensomt sted, når lyset slukkes.
Når Ole Lukøje har fløjet sin runde.
Men jeg fornemmede ligesom, at jeg gik en lys fremtid i møde.
En Fremtid, der kun var 8-14 måneder væk.
Man har et navn for Deres slags. Vaneforbryder kaldes det.
- Ikke videre kønt, vel? - Nej, men nu er det også slut.
- Siger De bare det, vi gerne vil høre? - Nej, sir.
Vi vil kun høre sandheden!
- Så siger jeg det, De vil høre. - Sagde vi ikke lige, De ikke måtte?
- Jo, sir. - Godt.
- Se til højre! - Jeg frier til dig, Ed. Davs, Kurt.
Og så blev vi gift.
- Ja. - Søreme så!
Eds far skaffede os et sted at bo i forstaden.
Og jeg blev pladesmed.
Vi kørte lidt ambulancekørsel på hovedvejen.
- Mig og Bill var ude en dag... - Bill Roberts?
Nej, ikke den knude! Bill Parker.
Da vi nærmede os en smadret bil, så vi en rund genstand -
- der lå på vejen. Og den stammede ikke fra bilen.
Jobbet mindede om fængslet, men nu havde jeg Ed og fik løn.
Staten får sit, hva'?
Det var en god tid.
Ed mente, vi burde anskaffe os et barn.
Hun tænkte ikke på andet.
Der var for meget kærlighed til os to alene, mente hun.
Og jo længere vi udsatte det, jo mere gik barnet glip af.
Så vi arbejdede på sagen de mest frugtbare dage.
Og alle andre dage...
Ed var glad for, jeg nu var lovlydig, og så frem til at blive mor.
Men så knækkede filmen.
Hi, jeg er gold!
Først kunne jeg ikke tro-
- at denne kvinde, der virkede så frugtbar, ikke kunne få børn.
Men lægen forklarede, hendes underliv var en klippegrund -
- hvor min sæd ikke kunne finde fodfæste.
Ed var utrøstelig.
Vi forsøgte at adoptere et barn.
- Vi ved, Hi har en kriminel fortid. - Men Ed er politibetjent.
Så vi regnede med, det gik lige op.
Men blologi og andres fordomme rottede sig sammen mod os.
Vor kærlighed til hinanden var stærkere end nogensinde.
Men lykken var en saga blot.
Drømmen var knust.
Ed mistede al interesse for retfærdighed og husholdning.
Og hun sagde snart sit job op.
Selv mit job virkede ørkesløst som den hede prærievind.
Så kom Bill luntende... Bill Parker, altså.
...med en sandwich i den ene hånd og et hoved i den anden!
Jeg greb mig selv i at køre forbi døgnere...
Også dem, der ikke lå på hjemvejen.
Så kom den største nyhed siden opførelsen af Hoover-dæmningen.
Arizona-femlingerne var kommet til verden.
Med Arizona-femlingerne mener jeg-
- at de blev født af Florence Arizona.
Florence Arizona er gift med Nathan Arizona.
Og Nathan Arizona kender alle og enhver sgu.
Besøg Unpainted Arizona.
Her fås det bedste inventar til både sove- og badeværelse.
Prisen er helt i bund, så sandt jeg hedder Nathan Arizona.
Han var den største forhandler af inventar i miles omkreds.
Florence spiste frugtbarhedspiller, og så var der gevinst.
"Mere end vi kan magte," ler fader.
Lad den, som er syndfri, kaste den første sten.
Hvorfor sku' nogen have så mange, når andre ingen fik?
Når jeg i dag ser tilbage på det, var det nok en vanvittig idé.
Men dengang virkede Eds plan som løsningen på vore problemer.
Og som svaret på vore bønner!
ARIZONAJUNIOR
800 spiseborde uden stole?
Sælger man ikke stolene med, er det ikke et spisestuemøblement.
Det ved selv min kone.
HJEMME HOS FAMILIEN ARIZONA
Jeg er væk et par dage, og så går der kuk i det hele!
Jeg finder mig ikke i det!
Ja, og havde en frø vinger, hoppede den ikke rundt på røven!
Klokken er nu præcis 20.45.
Om nøjagtig 12 timer kommer jeg, og så får I med mig at bestille!
Så sandt mit navn er Nathan Arizona!
Var det Larry?
Så så, stille.
Stille.
Her har du en rangle.
Nej nej, stille.
Kom her.
Gå op og se til dem. De er så urolige.
- Hvad er der? - Det gik ikke.
De begyndte at græde og kravle rundt overalt.
- Det var ikke særlig sjovt. - Spædbørn græder faktisk.
- Skal vi ik' bare køre? - Hent så et barn til mig!
De har flere, end de kan klare.
Og du vover at komme tomhændet tilbage!
Christian Dior, min bare røv! Betaler folk for det der?
Ja, min egen.
- Har ungerne det godt? - Fint, min ven.
- Hvem tog du? - Nathan Junior, vistnok.
Her er brugsanvisningen.
- Hvor er han smuk. - Jeg fik vist den bedste.
- Alle små børn er smukke. - Ham der er sgu ret god.
- Ikke bande, mens han hører det. - Han er bare dejlig.
- Det må være Nathan Junior. - Vi gør det rette, ik'?
- De har alligevel så mange. - Det har vi talt om.
Man må give, og man må tage.
Tror du ikke, hans mor bliver knust?
Det går over.
Hun har fire mere, der er næsten lige så gode som ham.
- Det var som at plyndre døgnere. - Jeg elsker ham så højt!
- Det ved jeg, du gør. - Jeg elsker ham bare så højt!
Ja.
Kom med ham!
- Hvad siger du så, Nathan Junior? - Ikke så højt.
- Det må du sgu undskylde. - Ikke bande!
Han ved alligevel ikke, hvad det er.
- Jeg vil også holde ham. - Pas på hans lille fontanelle.
Nu skal du få en rundvisning, Nathan.
Se. Dér er køkkenet, hvor mor og far hiver æde indenbords.
Og dér er fjernsynet. Højst to timer om dagen.
Kun skole-tv eller football, så du lærer livets sande værdier at kende.
Og dér står divanen, hvor familiesamværet dyrkes.
Der plejede vi at sidde og sige: "Det ville være rart med et barn."
- "En at dele vores liv med." - Han ser træt ud.
Sæt du dig der og lad Ole Lukøje komme til dig.
Er du klar over, vi er en rigtig familie nu?!
- Han er en lille røver. - Nej, han er en god dreng.
Nej, se bare det glimt i hans øjne.
- Han skal i seng nu. - Først skal øjeblikket foreviges.
Kun ét billede... Jeg er lidt bange.
- Hvorfor det, skat? - Vi har et enormt ansvar nu.
Ryk dig lidt og tag ham op.
- Det her er jo helt nyt for os. - Du klarer dig fint.
Jeg elsker dig. Du lover at hjælpe, ik'?
Bidrage til barnets opdragelse.
Stille og rolige hjemmeaftener.
- Fra nu af fører du et stabilt liv. - Nu klikker det snart.
- Hvad så, du? - En stationcar. Den ser go' ud.
- Glædelig jul. - Luk op, det er politiet!
- Bliv her. - De skal ikke skille os ad.
- Luk så op! - De ka' bare komme an.
Måske kan vi slå en handel af!
I er bare for meget, gutter!
Det er Gale og Evelle.
Et par slyngler med koben i næsen.
- Og det er min kone. - Frue.
Er det ikke lidt sent, syn's du?
De er lige kommet ud, så vi må være lidt gæstfri.
I har søreme haft gang i den, hva'?
- Er det en ham eller hende? - Det er en dreng.
- Hvad hedder han? - Vi kalder ham Junior.
Ligesom ham dersens JR fra Dallas?
- Stærkt nok. - "Velkommen hjem, sønnike."
- Hvor har han været? - Tulsa. - Phoenix.
- His sine bedsteforældre. - De er skilt.
- Deres forældre, frue? - Nej.
Er dine ikke døde, H.I.?
Jo, men knægten sku' se deres sidste hvilested. Sæt jer ned.
Hi, klokken er to... Hvad er det for en lugt?
Som regel lugter vi ikke sådan.
Da vi gravede tunnelen, ramte vi hovedkloakledningen.
- Og så fulgte vi den ud... - Er I brudt ud af fængslet?
Niks, vi løslod os selv.
Vi syntes ikke, institutionen kunne tilbyde os mere.
- Hvor er han bare nuttet. - En rigtig lille bandit.
I kan ikke blive her, at I bare ved det.
Nok er I Hi's venner, men vi er ordentlige mennesker.
Og vi har et lille barn i huset nu.
- Hvem har egentlig bukserne på, H.I.? - Skat, hør nu...
Spar mig for det der! Sid I nu og snak lidt, og gå så.
Du sidder vist i saksen, hva'?
Er de her stadigvæk?
De bliver kun nogle dage.
Det regner, og de har ingen steder at være.
De er flygtet. Så længe de er her, kan vi ikke begynde på en frisk.
Vis lidt medfølelse.
- Lad os hjælpe dem lidt. - Lov mig, det kun er et par dage.
Kun i dag og i morgen.
Den nat havde jeg en drøm.
Jeg slumrede hen, mens jeg tænkte på lykke, fødsler og nyt liv.
Men nu blev jeg plaget af...
Han var skræmmende.
Apokalypsens ensomme rytter.
En mand med helvedes magter.
MOR ELSKEDE MIG IKKE
Han kunne gøre dag til nat.
Ødelæggelse fulgte i hans spor.
Det gik især ud over de små... De svage og hjælpeløse.
Han efterlod sig en afsveden stank, der forpestede den søde ørkenvind-
- der blæste mod hans pande.
Jeg vidste ikke, hvor han kom fra, eller hvorfor...
Var det en drøm eller et syn?
Jeg frygtede, at jeg havde sluppet ham løs.
For han var den fremtidige vrede -
- der ville bryde løs, når Florence så, at Nathan var væk.
- Er han syg? - Han havde bare mareridt.
Verden kan være hård ved de små.
Fruen og de øvrige børn er rejst. Hvorhen siger jeg ikke.
- Men snart vil vi være samlet igen. - Hvilket barn blev bortført?
- Vistnok Nathan Junior. - Har De en besked til bortførerne?
- I får sgu med mig at bestille! - Det siges, en UFO tog ham.
Lad være med at skrive det.
Det vil knuse hans mor.
Vi har et par spørgsmål mere.
Husk nu, at Unpainted Arizona stadig holder åbent.
Billigere fås det ikke, så sandt jeg hedder Nathan Arizona!
- Mr Byron tager Deres fingeraftryk. - Tag det bare helt roligt.
- Jeg har ikke taget barnet! - De herrer er fra FBI.
Sig mig, har I fis i kasketten?!
Vi skal kunne skelne Deres fingeraftryk fra bortførernes.
- Det vidste jeg da godt. - De er født Nathan Hoffheinz, ikke?
- Ja, jeg tog navneforandring. - Hvorfor?
Ville De handle et sted, der hed Unpainted Hoffheinz?
- Var barnet påklædt? - Vi er ikke nudister!
- Jeg stiller spørgsmålene! - Vi skal jo efterlyse barnet.
Vi er optrænet i at klare kriser. Hvad havde han på?
Smoking. Blebukser, for pokker!
- Tilfreds? - Har De utilfredse ansatte?
Ja, det er ingen børnehave. Her har de bare at lystre!
- Kan det have været en ansat? - De pisser ikke uden min tilladelse.
- Hvordan så bukserne ud? - Der var alt muligt lort på dem.
- Fjern de fødder! - Ron, du ophidser ofret.
Skal I bare sidde her og tylle kaffe, eller hva'?
- Han er sgu ikke her! - Frakken er vores eneste spor.
Det er en kameluldsfrakke til 500 dollars!
De bør nok vaske hænder.
For helvede da også! Ingen spor? Alle her efterlader sig spor.
Det er jeres job at fange skurke og kommunister.
Det er det, I får jeres penge for!
Jeg vil have Nathan, eller hvem det nu var, tilbage!
Han er derude et sted.
Enhver, der kan se forskel på et spor og et hul i jorden, kan finde ham!
Lækker morgenmad, mrs McDunnough.
Hvorfor ammer De ham ikke?
- Deres udstyr er da i orden. - Pas dig selv!
Ammer De ham ikke, ender han i spjældet ligesom os.
- Det sagde dr. Schwarz. - Gutter...
Godmorgen, Hi.
Hi...
Nå, ja.
Hvad med at fordufte et par timer i eftermiddag?
Vi får besøg af ordentlige mennesker.
Ed mener bare, at eftersom I to er efterlyst-
- er det nok bedst, ingen ser jer. Bare for jeres egen skyld.
S'følgelig, H.I.
Jeg tror også, jeg gør mig usynlig. Glen er ligeglad.
Vi går ud og bæller et par sodavand!
- Fint nok, H.I. - Fedt, Hi!
Måske er det alligevel ikke nogen god idé.
Alle de forpligtelser... og så kort tid.
- Hvor er nuserbarnet? - Find ham, skatter!
- Hold op, Glen. - Han sover.
- Vækkede vi den? - Jeg må altså bare se ham.
Unger, gå væk fra McDunnoughs bil!
Hvad hedder han?
Hi... Hi Junior. Indtil vi finder på et andet.
Hvad med Jason? Et dejligt bibelsk navn.
Fik jeg en dreng til, sku' han hedde Jason Kaliber Tab.
Han er jo en sand lille engel!
Mine var ét stor besvær at få. Hvordan fik du ham?
Han skal vel på universitetet?
- En øl? - Smelter snebolde i helvede?
Hvor mange polakker skal der til for at sætte en pære i?
- Tja... En? - Nej, tre!
Nå, nej... Hvorfor skal der tre polakker til at sætte en pære i?
- Aner det ikke. - Fordi de er så torskedumme!
Forstod du den ikke?
- Nej, jeg gjorde ikke. - Derfor hedder det en "hjemfiser".
- Den fiser langsomt hjem. - Jeg er hjemme.
Du har tisset i bukserne. Mr McDunnough har tisset i bukserne!
Hvordan fik I knægten så hurtigt?
Da vi ville adoptere, var der fem års ventetid på et hvidt barn.
Fem år! "Hvad har I ellers?" spurgte jeg.
De havde to koreanere og en neger, der var født med hjertet udenpå.
- Verden er fandeme skør. - Man burde tage entré.
Buford er kvik. Han kan allerede stave.
PRUT
Duk dig!
- Nå, men hvordan fik I ham så? - Gennem nogen, der kender nogen.
Ed har en bekendt i adoptionsbureauet.
Så kan hun jo hjælpe mig og Dot. Hvad skal han hedde?
- Ed Junior. - Fik I ikke en dreng?
Forkortelse af Edward. Vi synes om det navn.
Jeg vil ikke have flere, men Dot vil have en at putte...
Skær dig nu ikke, Mordokaj.
Han skal have Di-Ti-Pol hvert år, ellers får han stivkrampe.
Så er der skoldkopper og mæslinger. Dem må du også vaccineres imod -
- ellers vil barnet ikke. Hvem er jeres børnelæge?
Vi har ikke fundet en endnu, vel?
- Nej, det har vi ikke. - I må straks finde en!
- Ja, tænk, hvis han bliver syg? - Han skal have sin Di-Ti-Pol.
- Har I lavet en børneopsparing? - Det må vi se at få gjort.
- Hvorfor egentlig? - Til tandregulering og uddannelse.
Tandreguleringen kan man droppe, men ikke uddannelsen.
Ray, se at få den ble af hovedet og giv din søster den på igen!
- Livsforsikringen har I vel tegnet? - Har vi, skat?
Se at få det ordnet, Hi. Ed har hænderne fulde.
Sæt nu, du blev kørt ned og fik hjernen splattet ud over vejen?
Eller blæste væk i en tornado?
Kender du den med fyren -
- der kommer ind på en bar med en lort i hånden og siger:
"Se, hvad jeg var lige ved at træde i!"
Sjov, ik'? Hvad er der i vejen?
Aner det ikke.
Måske har alt det med kone, børn, familieliv taget pusten fra mig.
Er du tilfreds, Glen?
Føler du aldrig, at du er ved at blive kvalt?
Som om noget stort og tungt tynger dig?
Det kender jeg godt.
Jeg har også bedt Dot om at tabe sig, men hun vil ikke høre på mig.
Jeg ved, hvad du mener. Du har et ansvar nu.
Du har kone og barn nu. Du er ligesom låst fast.
Ingen spænding, vel?
Den slags er der råd for.
- Bare lyt til doktor Glen her. - Hvad skal jeg gøre?
Du må udvide din horisont. Hvad synes du f. eks. om Dot?
- En prægtig kvinde. - Måske er det ikke lige til at se.
Men hun er en rigtig vildkat.
- Hvad har det med...? - Det kommer.
Forstår du, Dot sagde til mig -
- at hun synes... du er en sød fyr.
Og jeg kan godt lide Ed.
- Hvad fabler du om? - Sex. Hvad troede du?
Jeg prøver på at fortælle dig, at mig og Dot er med på den.
Konebytning, mand. Et såkaldt åbent ægteskab...
Labberne væk fra min kone!
Jeg ville bare hjælpe dig, skøre stodder!
Du rører ikke min kone!
Idiot, jeg har ondt af dig...!
Endelig er vi i godt selskab, og så brækker du hans næse.
- Hans børn morede sig da. - De er kun børn.
Du er voksen og har ansvar. Hvad gik der af dig?
- Han provokerede mig. - Hvordan?
- Glem det. - Han er din chef. Du får pedalen.
- Sikkert. - Hvad skal der så blive af os tre?
- Din mand er et mandfolk. - Det er ikke noget svar.
- Andet har jeg ikke at sige. - Det er heller ikke noget svar.
Nathan mangler bleer.
Jeg er tilbage om lidt.
Behold selen på.
Vågn op.
Jeg nupper lige nogle bleer og dine penge.
Nej, ikke ved mine skæghår, sagde den lille gris.
Så vil jeg puste og pruste, til dit hus blæser omkuld.
Den skiderik!
- Din sjover! - Skynd dig. Madammen venter.
- Store skid! - Kom nu!
Skatter!
Den sjover! Hold fast, Nathan. Vi skal lige hente far.
- Du har en strømpe på hovedet. - Klampen i bund!
Der er min kone!
Hold fast. Vi skyder lige genvej.
Må jeg stoppe nu?
Du er på privat område. Overgiv dig...
- Det havde du ikke behøvet. - Sjover!
Hvis vi var blevet anholdt, var Nathan medskyldig i røveri.
- Pistolen var ikke ladt. - Du skal være et godt eksempel.
Jeg er ik' noget mappedyr! Drej til højre her.
- Vi har et barn nu. - Han kan lide mig, som jeg er!
Det burde du også gøre. Vi er, som vi er.
- Ja, men skat... - Jeg er ud af en slægt...
- Drej her. En slægt af pionerer. - Det her kan du ikke byde familien.
Næ, ikke just en dans på roser.
I er ude af røret i morgen. Jeg har intet imod jer, men I er efterlyst.
Og I har en dårlig indflydelse på min familie.
- Det var ikke meningen. - Undskyld, frue.
Jeg skal til lægen i morgen. Når jeg kommer hjem, er I væk.
- Han ska' vel ha' en Di-Te-Pol? - Beklager, gutter.
Men når Ed bliver vred, får hun skøre idéer.
Der er ingen grund til at undskylde. Jeg er helt med.
Damen vil ha', vi skrider.
Undskyld, jeg siger det...
- Men ægteskabet kører vist ikke. - Hun er som regel god nok.
Og jeg tør vædde med, at årsagen til disse gnidninger er økonomien.
Jeg fik faktisk pedalen i dag.
Du er ung, frisk og rask. Hvorfor arbejde?
Hellere tænde et lys end forbande mørket.
Du ved, at vi aldrig gør noget, uden der er et formål med det.
Og her sidder vi så i dit beskedne hjem...
- Vi har et tilbud til dig. - En bank.
Jeg ved, du kun er til døgnere...
Men du må videre her i livet.
Ja, videre op ad stigen. Vi så lige i nyhederne -
- at nogen havde nuppet en af Arizona-femlingerne.
- Gider I lige? - Dét er at tænke stort.
Og så slår du dig bare ned med -
- misforstå mig ikke, en god kvinde, men lidt af en sippe.
- Det rager ikke... - Fald ned. Glo lige på det der.
- Paradis. - Gårdejerbanken i La Grange.
Det er en bank for knoldesparkere.
Men sidste fredag i hvert kvartal bugner den af gysser.
- Og i morgen er det fredag. - Så sætter bønderne pengene ind.
- Fortrolige oplysninger. - En fyr i spjældet fortalte os det.
- Forhenværende landbrugsminister. - Opfordrede en betjent til sex.
Vi plejer ikke at omgås den slags...
- Han ville kun fedte sig ind hos os. - Jeg kan ikke, gutter.
En må holde de tumper i skak, mens vi henter skillingerne.
Går det godt, fortsætter vi med at plyndre hele området.
Vi kører på, til vi kan trække os, eller til vi bliver snuppet.
Uanset hvad så er fremtiden sikret.
Det er pænt af jer, men vil I ha', jeg bare forlader Ed?
- Det ville være skidefejt. - Sikker? Tænk over det.
Hun har ikke glæde af, du sidder og triller tommelfingre.
Det har du heller ikke.
"Kæreste Edwina."
"Mens du og Nathan sover sødt, lider jeg de frygteligste kvaler."
"I må forstå og tilgive mig det, jeg har valgt at gøre."
"Når I læser mit brev, er jeg taget af sted."
"Jeg bliver aldrig den, du ønsker, jeg skal være."
"Den ægtemand og far, som I begge to fortjener."
"Måske skyldes det min opvækst."
"Måske er der gået kage i mine gener."
"Hvem ved?"
"Men den seneste tids hændelser har vist-
- at jeg ikke formår at forsørge min familie -
- som et ansvarligt menneske."
"Jeg føler stor skam."
"Jeg vil altid elske dig oprigtigt og inderligt."
"Men bliver jeg her-
- vil det kun bringe jer begge ulykke."
"Jeg kan mærke, at et uvejr er i anmarch."
"Men hvis jeg rejser væk -
- vil det forhåbentlig følge mig."
"Jeg kan ikke blive her."
"Det er bedre, jeg rejser væk og sender jer penge -
- end at I en skønne dag forbander mit navn."
"Din hengivne..."
"Herbert."
Han brasede bare ind. Skal jeg tilkalde vagten?
Nej. Lad være med det. Hvorfor vække ham?
Jeg skal nok tage mig af det.
- De har fluer. - Næppe.
Vi har klimaanlæg. Vinduerne er lukkede.
- Hvem dælen er du? - Leonard Smalls.
Lenny blandt venner, men jeg har ingen.
Jeg begynder snart at hulke.
- Vil du handle, er det derude. - Jeg er ikke kunde.
Jeg er menneskejæger. Det hænder, jeg jager spædbørn.
- Du skal have mistet et? - Hvad ved du om det?
Det er mit job at finde folk.
Nogle siger, jeg er halvt blodhund.
Når nogen bryder ud af brummen, er det mig, de kalder på.
Politiet og FBI leder allerede efter min søn.
- Ved du noget... - Strisserne finder ham ikke.
De kan sgu ikke engang finde deres egen røv!
Kun en skurk kan finde en anden skurk.
Politiet kan kun finde en god bager.
Smalls, fødderne ned fra bordet.
Det er ingen hemmelighed, at jeg har udlovet en dusør på 25.000 dollars.
Finder du min søn, er de dine. Ellers har vi intet at tale om.
Jo, en rimelig pris.
De nævner et beløb, De kan klare.
Men jeg kender folk -
- der er villige til at betale mere end 25.000 for en lille dreng.
Hvad fisker du efter?
Som spæd gik jeg selv for 30.000 på det sorte marked.
Og det var i 1954.
For 50 af de store lapper finder jeg ham.
Og så får de, der tog ham, røven på komedie.
- Det koster ikke ekstra. - Hvad hvis jeg ikke betaler?
Jeg finder ham alligevel.
Hvis De ikke betaler, er der andre, der vil.
Ved du hvad?
Jeg tror, du er en led satan, der kun vil afpresse mig penge.
Regulær afpresning. Det var dig, der bortførte ham.
Og nu får du røven på komedie. Jeg ringer til politiet.
Så står vi op! Det er den første dag i resten af dit liv.
- Konen kommer snart. - Hvor er drengen?
Han ligger i sengen.
- Venter du besøg? - Næ.
Gem jer.
- G'morgen, Glen. - Jeg holder mig på afstand.
- Jeg byder dig heller ikke indenfor. - 1) Du er fyret på gråt papir!
- Det regnede jeg også med. - Der er mere endnu.
For du er fandeme på skideren, kammerat!
Slap nu lidt af.
Prøv at få mig til det. Ungen, I har derinde...
- Jeg ved, hvem han er. - Ikke så højt!
Jeg taler så højt, jeg vil.
Han hedder hverken Hi eller Ed JR, men NATHAN JUNIOR!
Hold dig væk!
Du er stor i slaget, når du har noget at tæske løs på én med.
- Jeg er ikke stor i slaget. - Nej, for nu er du i min magt.
Jeg vil gøre livet surt for dig. Jeg ville kun have dusøren -
- men Dot ville have ungen, så nu må vi kalde ham Glen Junior.
Du får en dag til at fortælle Ed det!
Dot henter ham i morgen.
Det er enten det eller en tur i brummen.
Du får for øvrigt snart en lægeregning.
Jeg råder dig til at betale den!
- Hvad laver I? - Det er ren og skær forretning.
Jøsses!
Godt!
Jeg ved, du er bekymret-
- men vi skal nok få ham igen. Det er helt sikkert.
Fra nu af er jeg et bedre menneske. Det er helt hundrede!
Du havde ret. De er kun ude efter dusøren.
Men jeg har forandret mig. Nu vil jeg tage mit ansvar.
Kom, skat... Lad os hente Nathan Junior!
- Jeg er bare vild med at køre. - Nemlig.
Når vi får dusøren og har tømt banken -
- sidder vi ret godt fast i sadlen.
Gale...
- Junior har vist haft et lille uheld. - Hva' sagde du?
- Han har haft et lille uheld. - Er han kommet til skade?
Han er lissom trådt af på naturens vegne.
Det er helt naturligt.
- Hva' er der nu, brormand? - Han smilede til mig.
Han smilede til mig. Kom her.
- Hvordan sætter man dem på? - Omkring bagen og mellem benene.
Ja, men skal man bruge sikkerhedsnåle eller snipper?
Nej, der sidder selvklæbende snipper på bleen.
Balloner! Har de skægge faconer?
- Ikke medmindre rundt er skægt. - Giv mig dem bare.
Og så er det ned bag disken, bessefar!
Tæl til 825... og så ned til nul igen.
Jeg kommer igen om lidt for at se, om du snyder.
Luk døren op! Jeg ved ikke, hvor meget han kan tælle til.
Seks flasker rom, syv flasker rom, otte flasker rom, ni flasker rom...
Jeg har babyæde, engangsbleer og balloner.
- Med skægge faconer? - Nej, runde.
- Hvor er Junior? - Du tog ham da.
Det troede jeg...
Hvor satte vi ham?
801 flasker rom, 800 flasker rom...
791... Nej, fandeme nej!
Lille gut...
Vi må aldrig efterlade ham igen. Lov mig det.
Det lover jeg dig. Han er vores Gale Junior nu.
Ed...
Jeg indser nu, at jeg...
...ikke er nogen stor trøst for dig.
Men lad mig fortælle dig en ting.
- Du vil få det bedre... - Jeg vil ikke have det bedre.
Jeg blæser på mig selv... og på os to.
Jeg vil bare have Nathan Junior tilbage.
Ellers vil jeg ikke leve mere. Og selvom vi får ham tilbage -
- vil jeg ikke leve sammen med dig mere.
Jeg elsker dig stadigvæk.
Det ved jeg, jeg gør. Jeg giver dig ikke skylden.
- Det var en vanvittig idé, jeg fik. - Jeg bærer selv en stor del af...
Jeg er ikke færdig.
Jeg har tænkt over sagen. Jeg er ikke særlig stolt af mig selv.
Selvom mrs Arizona havde mere, end hun kunne magte -
- så har jeg misbrugt min stilling som politibetjent.
- Du sagde op, før vi... - Det er lige meget.
Hverken vi eller de to udbrydere har krav på Nathan.
Og hvis jeg er lige så uansvarlig som dig...
Er jeg lige så slem som dig, hvordan kan det så gavne os?
Så er det hele kun falske forhåbninger.
LÅN PENGE TIL GÅRDEN I GÅRDEJERBANKEN
- Der er den. - Så rykker vi.
- Hvad med Gale Junior? - Han bliver her.
Hvis vi bliver pløkket ned, er han overladt til sig selv.
Det er et bankrøveri! Ingen rører sig.
Ned og kys gulvet!
Hva' bliver det til, sønnike? Stå stille eller ned og ligge?
Når jeg ikke må røre mig, kan jeg ikke lægge mig ned.
- Men lægger jeg mig, rører jeg mig. - Klap i!
- Ned med jer! - Glem det med ikke at røre sig.
- Men kun til I ligger ned. - Fik I den?
Gider du fylde den?
- Hvor er kassererne? - Hernede, sir.
De ligger på maven, som du beordrede, Gale.
Brug ikke mit navn. Hvor tit skal jeg sige det?
Heller ikke dit kodenavn?
- Nå, jo. - Hørte I det? Vi bruger kodenavne.
Så begynder forestillingen, folkens!
Få fingeren ud, bonderøv. I kender turen.
Tumpen derhenne med den røde hat fører opsyn.
I bliver liggende i ti minutter.
Vi kommer tilbage om fem og kontrollerer, I ikke snyder.
Den første, der ser op, får pløkket nye huller i røven!
Den gamle hylede mig ud af den. Ellers var det gået hurtigere.
Tæskelækkert! Vi deler dem i tre...
Man efterlader aldrig en mand!
- Hvor er barnet? - Som om vi ikke havde bøvl nok!
- Vi satte ham på taget. - Man efterlader aldrig en mand.
Jeg er også urolig for ham!
Tag os med! Det er også vores barn...
- Hvad er han? - Kan du også se ham?
Giv mig barnet.
Hit med barnet!
Giv mig så det barn, din djævelske satan!
Læg Dem ned.
Løb, skat.
Løb!
Undskyld.
Hvad helvede laver I her? Gå væk derfra!
- Kom. - Vent! Jeg er ikke færdig med jer.
Hvorfor lusker I rundt i mørket? Arbejder I for Smalls?
Hvabehar?
Stort brød på motorcykel, der går klædt som rocksanger?
Nej sir. Det var ham, vi reddede ham fra.
- Det er en lang historie. - Hvad med at fortælle mig den?
Man garanterer som regel diskretion i forbindelse med en dusør.
Gør man?
Nå, kammerat...
Du kan regne med at få en dusør. 25.000 dollars.
Eller står I og mangler møbler, er det mig, I skal tale med.
Af hensyn til skatten vil jeg helst ordne det sådan.
- Vi vil ikke have penge. - Sådan kan vi også ordne det!
- Må jeg lige se lidt på ham? - Værsgo.
Men vil I ikke nok fortælle mig -
- hvordan I...
I bortførte ham, ikke også?
- Ikke ham på motorcyklen, vel? - Jeg tog ham.
- Jeg kravlede ind ad vinduet... - Vi var lige gode om det.
- Jeg ville bare være mor. - Det var ikke for pengenes skyld.
Vi syntes bare, De havde børn nok.
Jeg begik forbrydelsen, så tilkalder De politiet...
- Nej, der er ingen skade sket. - Tak, sir.
Men hvorfor gjorde I det?
Vi...
...kan ikke selv få børn.
Så må I bare klø på -
- og håbe på, at lægerne finder på noget.
Se bare, hvordan det gik Florence og mig.
Og selvom det ikke lykkes -
- har I da stadig hinanden.
Det var smukt sagt-
- men min kone og jeg går nok hver til sit.
Hun mener, vi begge er egoistiske og urealistiske.
Vi gavner ikke hinanden.
Min viden er begrænset, men jeg har forstand på mennesker.
I bragte min søn tilbage, så I har jeres gode sider.
Jeg ville nødig have, at Florence gik fra mig.
For jeg elsker hende højt.
Gå ud den vej, I kom ind.
Og før I begår flere dumheder, som at gå fra hinanden -
- foreslår jeg, I sover på det. I det mindste i nat.
Dan nat havde jeg en drøm.
Jeg drømte, jeg var overjordisk.
En svævende ånd på besøg i fremtiden.
Skygger af mennesker, jeg kender, trådte ind i min drøm.
Jeg drømte, Gale og Evelle brød ind i spjældet igen. Sikkert klogt.
Ikke for at lyde overlegen, de er et par fine gutter.
Men måske var de ikke rede til friheden endnu.
Så drømte jeg videre... ud i fremtiden.
Til en jul i familien Arizonas hjem.
Nathan JR åbnede en gave fra et par -
- der foretrak at være anonyme.
Jeg så også Glen.
Politiet ville ikke tro på hans vilde historier om mig og Ed.
Måske var hans polak-vitser knap så heldige.
Jeg drømte videre.
Længere ud i fremtiden, end jeg før havde været.
På afstand så jeg Nathan Junior vokse op.
Jeg var lige så stolt af ham -
- som havde han været vores egen. Mon han nogensinde tænkte på os?
Jeg håbede, vi havde udvidet hans horisont -
- selvom han ikke kunne huske det.
Men jeg havde stadig ikke drømt om mig og Ed.
Ikke før til allersidst, og det var mere utydeligt.
For det var mange år ud i fremtiden.
Men jeg så et ældre ægtepar få besøg af deres børn -
- og børnebørn.
Parret havde klaret sig godt.
Og det havde børnene og børnebørnene også.
Jeg ved ikke rigtig...
Måske synes I, at min drøm...
... blot var ønsketænkning.
Måske flygtede jeg bare fra virkeligheden.
Men mig og Ed kan også være gode.
Det virkede så ægte, og det lignede os.
Og det virkede...
... som om det var vores hjem.
Hvis ikke i Arizona, så et sted ikke langt borte -
- hvor alle forældre er stærke, kloge og dygtige.
Et sted, hvor børnene er lykkelige og elsket.
Jeg ved ikke rigtig... Måske var det i Utah?